DR. NASHA WINTERS
JESS HIGGINS KELLEY

Metabolikus
egyensúly
a rákkezelésben

Minden, amit megtehetsz
a gyógyulásért

A fordítás az alábbi kiadás alapján készült:

Dr. Nasha Winters, ND, L.Ac., FABNO

Jess Higgins Kelley, MNT

The Metabolic Approach to Cancer: Integrating Deep Nutrition, the Ketogenic Diet,
and Nontoxic Bio-Individualized Therapies

Chelsea Green Publishing, White River Junction, Vermont, 2017

Copyright © 2017 by Nasha Winters and Jess Higgins Kelley

Hungarian translation © Dövényi Ibolya, 2026

Hungarian edition © Open Books, 2026

Fordította Dövényi Ibolya

A fordítást szakmailag ellenőrizte Dr. Kovács Adrienn

Egészségügyi problémáival forduljon orvoshoz! Ez a könyv nem helyettesíti a szakszerű segítséget. A szerző és a kiadó nem vállal felelősséget az itt szereplő tanácsokból következő esetleges egészségügyi problémákért.

Felelős kiadó Halmos Ádám

Felelős szerkesztő Tesfay Sába

Szerkesztő Kővári Bettina

Olvasószerkesztő Ferencz-Fehér Dorottya

Borítóterv Zatykó Fanny

Műszaki szerkesztő Kovács Balázs Sándor

Elektronikus formátum
Békyné Kiss Adrien

ISBN 978-963-572-544-1

ISSN 2786-4243

SOROZAT TOVÁBBI KÖTETEI

Kelly A. Turner: Gyógyulástörténetek

Dr. Jeffrey Rediger: Teljes gyógyulás

Tartalom

Előszó – (Kelly A. Turner)

BEVEZETÉS – A rákkrízis

ELSŐ FEJEZET – A metabolikus megközelítés mint a megoldás kulcsa

MÁSODIK FEJEZET – Az egyes területek feltárása

HARMADIK FEJEZET – Genetika, epigenetika és nutrigenomika

NEGYEDIK FEJEZET – A cukor, a rák és a ketogén étrend

ÖTÖDIK FEJEZET – Rákkeltő anyagok és méregtelenítés

HATODIK FEJEZET – A mikrobiom

HETEDIK FEJEZET – Immunműködés

NYOLCADIK FEJEZET – A gyulladás és az oxidáció

KILENCEDIK FEJEZET – A rák előretörése és terjedése

TIZEDIK FEJEZET – A hormonális egyensúly

TIZENEGYEDIK FEJEZET – A stressz és a cirkadián ritmus

TIZENKETTEDIK FEJEZET – Mentális és érzelmi jóllét

TIZENHARMADIK FEJEZET – A megvalósítás – Irány a konyha!

Köszönetnyilvánítás

Források

Jegyzetek

John „Jack” Higginsnek

1954. november 27. – 2016. október 19.

Előszó

Elég csupán öt percet beszélgetni dr. Nasha Wintersszel ahhoz, hogy kiderüljön: ez az ember az integratív medicina két lábon járó lexikona. Amikor először találkoztam vele, leginkább az érdekelt, hogyan sikerült minden orvosi jóslat dacára legyőznie a rákot. Alig öt perccel később azonban már tudtam, hogy tekintettel a fekete öves természetgyógyász dr. Winters huszonöt év integratív klinikai onkológiai tapasztalatára és a rengeteg, az ő útmutatásait követő gyógyult rákbetegre, nekünk, kettőnknek még rengeteg beszédtémánk lesz.

Dr. Nasha rögtön az elején kiemelte azt, amit a radikális remissziót{1} célzó kutatásaim során az ezt az állapotot elért páciensektől évtizedek óta gyakran hallok: minden a háttérállapotokon múlik. Ebben a könyvben ezeket a háttérállapotokat nevezi dr. Nasha területeknek, mintha csak a testünk egy gyönyörű kert lenne, különböző területekre felosztva.

Ha egy kertben nem virulnak a növények, a kezdő kertész hajlamos rá, hogy mindent megpermetezzen vegyszerekkel, majd remélje a legjobbakat. Az ökológiai szemléletű, tapasztalt kertész azonban rengeteg mindent figyelembe vesz, mielőtt cselekedne: megfelelő a talaj tápanyagtartalma? Lehetséges, hogy mérgező vegyszerek jutottak a talajba, onnan pedig a növényekbe? Elegendő fényt kapnak a növények? Elég nedves a talaj és jó minőségű a locsolóvíz? Az elvetett magok egészségesek voltak? A környezeti hatások, például a túl erős szél, nem okoznak stresszt a növényeknek? Ez a könyv hasonló mélyanalízissel operál a test, az elme és a lélek rendszerében – lenyűgöző eredménnyel.

Ha a modern orvostudomány egyvalamit megtanult a rákról az elmúlt fél évszázad során, az az, hogy a rák nem egy egyszerű betegség. Még csak nem is egyetlen betegség, sokkal inkább száznál is több betegség gyűjtőneve, melyek közös nevezője, hogy a sejtek mitokondriális diszfunkciója áll a középpontban. Ehhez jön még hozzá az, hogy minden ember szervezete különböző – nem ugyanolyan mérgező hatások érnek minket, más az anyagcserénk, az immunrendszerünk működése, eltérő a velünk élő mikrobiom. Ha ezt figyelembe vesszük, máris érthetővé kezd válni, miért van értelme messzemenőkig egyénre szabni a rák kezelését.

Tekintet nélkül azonban a rák sokféleségére, a szerzők és jómagam is helyesnek tartjuk azt az egyébként Nobel-díjat kapott elméletet, ami végső soron egyetlen kiindulópontra vezeti vissza a rák kialakulását: arra, amikor a sejtek mitokondriumai elkezdenek hibásan működni.

Amikor annak idején a Berkeley Egyetemen a PhD-dolgozatom témájaként elkezdtem kutatni a radikális remissziókat, a fenti elmélet egy jókora aha-élményként hatott rám. Soha nem sikerült igazán kibékülnöm az uralkodó szemlélettel, ami szerint a rákos sejtek közönséges egészséges sejtek voltak, melyek valamilyen okból egyszer csak elkezdtek hibásan működni. Inkább úgy gondolom, hogy a világon mindenre van magyarázat, köztük arra is, hogy egy egészséges sejt miért kezd rákos sejtként viselkedni.

A rák metabolikus vagy anyagcsere-elmélete Otto Warburg nevéhez fűződik, aki 1931-ben orvosi-élettani Nobel-díjat is kapott érte. Az elmélet szerint a rák kialakulása arra vezethető vissza, hogy a sejt mitokondriumai sérülnek. Számomra ez logikusnak tűnt, hiszen tudom, hogy a mitokondriumok a sejtek „energiagyárai”: aerob, azaz oxigén jelenlétében folyó lebontással itt állítja elő a sejt a számára szükséges energiát, illetve a mitokondriumoknak szerepük van a sejtosztódás és a programozott sejthalál, az apoptózis időzítésében is. A rákos sejt viszont pont fordítva működik: akkor osztódik, amikor nem kellene, „elfelejt” meghalni és az energiáját a glükóz oxigén nélküli, azaz anaerob lebontásából nyeri.

Ha a mitokondriumok hibás működése vezet a rákhoz, abból máris adódik a következő logikus kérdés: mi okozza a mitokondriumok meghibásodását? A rövid válasz: rengeteg minden.

Manapság gyakorta frusztráló dolog rákkutatónak lenni, mert számos alkalommal szembesülnek a kutatók azzal, hogy egymásnak ellentmondó eredményre jutnak, amikor a rák okait kutatják. Példának okáért tudósok bebizonyították, hogy vírusok okozhatnak rákot, ilyen például a humán papillomavírus (HPV), ami méhnyakrákot okozhat. Más kutatók baktériumokról bizonyították ugyanezt: a Helicobacter pylori felelős lehet a gyomorrákért. Megint mások toxinokról (például a nikotinról) mutatják ki a rákokozó hatást, a radioaktív sugárzásról, a genetikai mutációkról, a traumákról vagy a krónikus stresszről.

Kinek van hát igaza? Mindannyiuknak – feltéve, hogy a fenti hatások valamelyike a mitokondriumok meghibásodásához vezetett.

Ez az oka annak, hogy ez a könyv és a rákgyógyításnak a benne leírt, személyre szabott megközelítése egy súlyos hiányt pótol. A kérdés ugyanis az: miért hibásodtak meg az ön (vagy egy szerette) mitokondriumai? Ami pedig még fontosabb: hogyan lehetne nekifogni a mitokondriumok megjavításának?

Ebben a könyvben a fenti kérdésekre a válaszadás azzal kezdődik, hogy önnek először a múltbéli és jelenlegi életmódi döntéseire vonatkozó kérdéseket kell megválaszolnia, majd el kell mennie orvoshoz elvégeztetni a megfelelő vér- és egyéb vizsgálatokat. Dr. Nasha és Jess Kelley megmutatják, miként fedheti fel és korrigálhatja a rák gyökerét jelentő problémákat, ahelyett, hogy válogatás nélkül elkezdenénk irtani minden sejtet, ami „rákosan” viselkedik.

Miután sikerült alaposan feltérképeznie a Tíz Területet (a teste és az elméje tíz megvizsgálandó és/vagy felmérendő területét), a könyv egy csodálatosan elegáns megoldást kínál ahhoz, hogy visszanyerhesse az egyensúlyt: az ételt. Igen, az ételt, a gyógyszerek gyógyszerét! Már Hippokratész is úgy vélte: „Legyen az ételed az orvosságod, és az orvosságod az ételed.” Én mélyen hiszek e szavak igazságában, de a modern orvostudomány sajnálatos módon szinte teljesen szem elől tévesztette Hippokratész intését. Szerencsére ez a könyv és az integratív orvostudományt űző számos más kolléga azon vannak, hogy kijavítsák ezt a szörnyű hibát.

A képlet igazán nem bonyolult: a testünk vízzel, étellel és energiával működik. Ha ellátjuk a testünket egészséges étellel és tiszta vízzel, illetve megteremtjük azokat az érzelmi feltételeket, melyek szükségesek az energikus élethez, máris jó úton vagyunk az egészség felé.

Apropó, étel: ez a könyv a ketogén étrendet helyezi előtérbe, ami azt jelenti, hogy a szénhidrátbevitel radikális csökkentésével, ezzel párhuzamosan pedig a zsírbevitel növelésével arra kényszerítjük a sejteket, hogy ne a glükóz – amit a rákos sejtek szeretnek – lebontásából, hanem a zsírból nyerjen energiát. Bár sok olyan vegetáriánus és vegán kollégám van, aki talán sok mindenben nem ért egyet a ketogén diéta egyes elemeivel, én inkább arra a részre fektetem a hangsúlyt, ami viszont közös a különböző nézőpontokban: a sok zöldségféle fogyasztása és a toxinforrások kiküszöbölése. Abban ugyanis mindenki egyetért, hogy az egészségesebb életmód felé tett első lépés a zöldségfélék mennyiségének erőteljes növelése és a toxinok mennyiségének drasztikus csökkentése.

Amit a leginkább fontosnak tartok kiemelni a könyv kapcsán, az a szerzők meggyőződése, miszerint az étrendet mindig személyre kell szabni, az adott egyén szervezetének és rákbetegségének ismeretében. Dr. Nasha szerint nem létezik egy mindenkinek megfelelő diéta. A saját szememmel láttam, mennyi vizsgálatot végez és végeztet el a betegeivel, hogy az ezekből kapott információt felhasználva állíthassa össze javaslatait az illető étrendjére vonatkozóan, illetve hogy milyen étrend-kiegészítőket kell szednie, vagy egyéb életmódi változásokat eszközölnie azonnal – miközben pontosan tudja, hogy fél év múlva ugyanennek a betegnek jó eséllyel már másféle javaslatokat kell majd betartania.

Az anyagcserét célzó egyes terápiák alkalmazása jellemzően ideiglenes – ilyen például a böjtölés –, másokat hosszú távon is fenn lehet tartani. A lényeg, amit ez a könyv szem előtt tart, és amivel magam is egyetértek, hogy minden ember más, ezért abból kell kiindulnunk, hogy a tünetek és a laborértékek üzenetet hordoznak számunkra arról, hogy hol billent ki a szervezetünk az egyensúlyi helyzetből.

Ha önnek már sikerült felfednie, hogy hol nincs egyensúly a szervezete működésében, ez a könyv eszközt ad a kezébe ahhoz, hogy visszanyerhesse az egészségét. A finom receptektől a konkrét testmozgásra vonatkozó javaslatokon át a stresszcsökkentő technikákig rengeteg módszert és teendőt talál benne, melyek segítségével megváltoztathatja az életvitelét. Ez pedig szerintem remek dolog, mert a hagyományos rákgyógyítás egyik legnagyobb rákfenéje – ha élhetek ezzel a kifejezéssel –, hogy minden cselekvési lehetőséget kivesz a betegek kezéből.

E könyv szerzői mindenkit arra buzdítanak, hogy merjen rálépni az útra, ami ahhoz vezet, hogy a saját „kertje” – a teste, az elméje és a lelke alkotta rendszer – főkertésze lehet. Merjen feltenni olyan kérdéseket, melyek a mélyebb rétegeket célozzák: Megadom a testemnek azt az ételekben rejlő orvosságot, amire jelenleg szüksége van? Vannak olyan testi és lelki tüneteim, amelyek üzenni próbálnak valamit? Milyen változtatásokat tehetek, melyek révén csökken az életemben a stressz, és több lesz benne az öröm? Milyen változásokkal billenthetem vissza magam a teljes egyensúlyi állapotba?

A rák kezelésének egyedi, az anyagcserére épülő, azaz metabolikus megközelítése megadja a választ a fenti kérdésekre ebben a különleges, értékes könyvben. Mindenki készüljön fel, megkezdjük utunkat a valóban egyénre szabott orvoslás világába – abba a világba, amire a jövő orvostudományának alapulnia kellene.

Kelly A. Turner PhD

Bevezetés

A rákkrízis

Ami a betegségeket illeti, két dolgot kell szokássá tenni: segíteni, vagy legalább nem ártani.

HIPPOKRATÉSZ

Arra jöttünk rá, hogy ellentétben azzal, amire számítanánk, ha egy rákos sejtet megpróbálunk elpusztítani, az úgy próbál túlélni, hogy még gyorsabb terjeszkedésbe kezd.

DR. PATRICK SOON-SHIONG,
orvos, sebész és kutató

A rák a legravaszabb, legalattomosabb, legjobban alkalmazkodó, legintelligensebb és a megújulásra leginkább képes betegség, ami régóta sújtja az emberiséget – legelső ismert nyomai 1,6 millió évesek. Amióta csak ismerjük a rákot, azóta igyekszik az emberiség megfejteni az okait és megtalálni a végső gyógymódját. Az első ismert feljegyzés a rákról mintegy ötezer éves, és meglehetősen borúlátó: „Nincs rá gyógymód.”1 És ma, évezredekkel később, még mindig nem találtuk meg a gyógymódot. Igazából az orvostudomány nem sokat lépett előre az okokat illetően azóta, hogy az ókorban úgy vélték, a rákot a négy testnedv – a vér, a nyirok, a fekete és a sárga epe – egyensúlyának felborulása okozza. A nyugati orvoslás jelenlegi (és téves) dogmája szerint a rák kialakulásáért és lefolyásáért genetikai mutációk vagy a balszerencse tehető felelőssé.

A szomatikus mutáció elmélete szerint, ha egy sejt genetikai állománya – a DNS – nagy fokú károsodást szenved, egy idő után nem képes a normális funkciója fenntartására, hibásan fog működni, és a sejt végül rákos sejtté alakul. Amióta ezt az elméletet mintegy hetvenöt éve gránitba vésték, a rákdiagnosztika és -kezelés ennek fogságában vergődik. A probléma az, hogy ez az elavult, mutációközpontú szemlélet egy lépéssel sem visz minket közelebb ennek a rettenetes, ijesztő és fájdalmas betegségnek sem a megelőzéséhez, sem a kezeléséhez. Egyszerűen muszáj másféle megközelítést alkalmaznunk, mert jelenleg finoman szólva sem állunk nyerésre a rákkal szemben – nagyobb esélyünk van túlélni egy orosz rulettet, mint a rákot és az annak kezelésére alkalmazott nyugati orvosi módszereket. A jelenlegi rákmodellünk elhibázott.

E sorok írásakor a rák az Egyesült Államok lakosságának majdnem a felét érinti éppen valamilyen formában. Megismétlem: a felét! A számok rendkívül ijesztő képet festenek a helyzetről: a nap végéig körülbelül 1600 rákbeteg fog elhunyni. Ugyanennyivel fog nőni a halottak száma holnap is, majd holnapután is. 2015-ben több mint másfél millió (becslések szerint 1 665 540 főről beszélünk) amerikait diagnosztizáltak újonnan rákkal, a halálesetek száma meghaladja a félmilliót (egészen pontosan 585 720). Az elmúlt százötven évben meredeken emelkedett a rákos esetek száma. A múlt század elején még csupán húszból egy embert diagnosztizáltak rákkal, 1940-ben már tizenhatból egy embert érintett. 1970-ben már minden tizedik ember rákos lett az élete folyamán. 1960-ban a mellrák húszból egy nőt támadott meg, 2010-re nyolcból egy nő lett az emlőrákos esetek gyakorisága. Manapság az Egyesült Államokban a férfiak fele, a nők mintegy harmada megbetegszik rákban az élete folyamán.2 A bizonyos rákokra, például az emlőrákra való hajlandóságot növelő BRCA-mutációt hordozók közül az 1940 előtt születetteknél 24 százalék volt annak a kockázata, hogy ötvenéves korukra mellrák alakuljon ki náluk, míg az 1940, tehát a peszticidek bevezetése (erről még lesz szó később) után születetteknél már 67 százalék, tehát a kockázat az ő esetükben megháromszorozódott.3 1973 és 1991 között a prosztatarákos esetek gyakorisága 126 százalékkal nőtt. Számos európai országban a rák vezető halálok, és várhatóan 2020-ra az Egyesült Államokban sem a szív- és érrendszeri betegségek, hanem a rák lesz a leggyakoribb oka az elhalálozásnak. Bár a rák nem ragályos, mégis joggal nevezhetjük korunk pestisének.

Fontos leszögezni, hogy a rák nem az időskorúak betegsége. Az 1980-as évek elejétől az 1990-es évek elejéig a gyerekeket érintő rákos esetek száma 37 százalékkal növekedett.4 A balesetek után a rák a leggyakoribb halálok a gyerekek körében. Egy 2016-os kutatás szerint a 15–19 éves amerikai fiatalok esetében a rosszindulatú agydaganat a vezető rákhalálok. De nem csupán a rák gyakorisága nőtt mintegy 40 százalékkal a gyermekek körében az elmúlt tizenhat évben, hanem az úgynevezett szekunder rákos eseteké is döbbenetes emelkedést mutat. (Ilyenkor az előzőleg diagnosztizált rákhoz nem kapcsolódóan, más szervekben jelennek meg a rákos sejtek.) Az újonnan diagnosztizált esetek mintegy ötöde olyanoknál fordul elő, akiknél korábban egyszer már diagnosztizáltak rákos megbetegedést. Ez a szám 300 százalékos emelkedést jelent az 1970-es évek óta.5

Ha mindez önmagában nem lenne elég ijesztő, a rákkezelésekkel járó egészségügyi problémák aránya is nagymértékű növekedést mutat. Az Oncology című orvosi szaklap 2016. márciusi számában megjelent egy cikk, ami szerint a fiatal felnőtt ráktúlélőknek kétszer nagyobb a kockázata egy későbbi szív- és érrendszeri megbetegedésre, mint azoknak, akik nem küzdöttek meg a rákkal.6 Egy 2006-os kutatás, amit a Kaliforniai Egyetem (UCLA) tudósai végeztek, feltárta, hogy a kemoterápia olyan változásokat indukál az agy anyagcseréjében és keringésében, ami akár tíz évvel a kezelés után is problémákhoz vezethet. (Ezt a jelenséget nevezik kemoagynak vagy kemoködnek.) Ha egy rákbeteg túl is éli a konvencionális onkológia elavult és nagyrészt hatástalan kezelési módszereit, akkor is sokkal nagyobb eséllyel hal meg korábban, és az életminősége is csökken.

Maguk a rákterápiák – nevezetesen a kemoterápia és a sugárterápia – is karcinogének, tehát képesek rákos megbetegedést okozni. Számos kemoterápiás szer, mint például az emlőrák kezelésére használt tamoxifén, a Nemzetközi Rákkutató Ügynökség (International Agency for Research of Cancer – IARC) által az 1-es csoportba sorolt karcinogén, ami azt jelenti, hogy rákkeltő hatása van az emberekre. Ennek ellenére a rákkal diagnosztizáltak esetében az elsődleges kezelési módszereket a műtéti kimetszés, a sugár- és a kemoterápia vagy ezek kombinációja jelenti. Az onkológiában ezt a hármast csak a „kivágás, égetés, mérgezés” néven emlegetik, amit a rákos sejtek elpusztításának reményében végeznek. (Az első kemoterápiás szereket az első világháborúban bevetett mustárgázból állították elő.) Ezekkel a módszerekkel az a probléma, hogy az egészséges sejteket ugyanúgy pusztítják, mint a rákosokat, illetve ezen túlmenően gyengítik az immunrendszert, károsítják a DNS-t, kiirtják a kulcsfontosságú bélmikrobiomot, gyulladásokat és oxidatív stresszt{2} okoznak – márpedig ezek mindegyike a rák kialakulását elősegítő tényező, mint arról még részletesen lesz szó a könyvben. A szomorú helyzet azonban az, hogy eddig nem vagy alig állt rendelkezésünkre más hatékony gyógymód a rákra. Egészen mostanáig. Ebben a könyvben bemutatjuk, hogy a rákkezelés integratív, átgondolt étrendi és életmódi megközelítése valóban működik.

A rákkezelések újfajta megközelítésére nagy szükség van, mert a jelenlegi terápiák kizárólag a daganatok és a rákos sejtek agresszív módszerekkel történő kiirtására fókuszálnak, ami valóban elpusztíthatja a tumort, de ezért a beteg sokszor óriási árat fizet. Akinek a rákbetegsége előtt nem volt autoimmun problémája, annak egy konvencionális rákterápia után jó eséllyel lesz, mert ezek a gyógymódok erőteljesen elnyomják, gyengítik, vagy túlműködésre késztetik az immunrendszert (részletesen lásd a hetedik fejezetben, Az immunfunkciók romlásának okai cím alatt). És amíg egyes betegek visszanyerik az egészségüket a kezelést követően, sokan nem ilyen szerencsések. A fenti terápiák hosszú távú következményei közé tartozik a belek megnövekedett áteresztőképessége, a szív- és érrendszeri problémák, a neuropátiák (az idegműködés károsodása, zavarai), az immunrendszer károsodása, akár még a halál is. Van azonban egy kifejezetten hatékony kezelési mód is, ami ráadásul a sarki boltban is beszerezhető: az étel.

Bár a rák ellen nem létezik csodaszer sem a hagyományos, sem a nem hagyományos terápiák között, egyre több kutatás jut arra a következtetésre, hogy a rákos megbetegedéseknek alig 5–10 százalékát okozza a DNS hibája. Mi több, eme örökletes DNS-hibák miatt is csak akkor alakul ki ténylegesen rák, ha a nevezett mutációk a mitokondriumok működését is megváltoztatják. A többi rák, azaz a rákbetegségek 90–95 százaléka a helytelen táplálkozás és az egészségtelen életmód számlájára írható, melyek ugyancsak károsítják a mitokondriumokat.7 Erre kell tehát koncentrálnunk. A rák mitokondriális megbetegedés, ami nem választható szét az érintett beteg testi-lelki és környezeti jellemzőitől. Önmagában egy hibás gént vizsgálni olyan, mintha ütközés után kapcsolnánk be a biztonsági övet. A rák nem genetikai alapú betegség, hanem az anyagcsere zavara, ami arra válaszként alakul ki, ahogyan táplálkozunk, élünk, bánunk a testünkkel és ezen keresztül a génállományunkkal. A modern ember életmódja és táplálkozása szöges ellentétben van az evolúciónkkal. Az epigenetika (részletesen lesz róla szó a harmadik fejezetben) tudományából tudjuk, hogy megvan bennünk a képesség arra, hogy a táplálkozásunk, az életmódunk és a gondolkodásunk révén befolyásoljuk a génjeink kifejeződését, illetve a mitokondriumok működését. És ez nagyon hatékony gyógyszer.

Ha ennek a könyvnek az első lapjának az aljától végighúznánk egy vonalat sorban minden lapon, és ezt a hosszú-hosszú vonalat tekintenénk az ember evolúciójának, az utolsó lapon érnénk el abba a korba, amikor az addigi, vadon élő állatokon és növényeken alapuló étrendünket felváltották a gabonák, a hüvelyesek és a tejtermékek. Ennek az utolsó lapnak csupán az utolsó két centije reprezentálná az utolsó 250 évünket: a légkondit, a repülőket, az antibiotikumokat, a mesterséges ételszínezékeket és édesítőszereket, az autókat, a mobiltelefonokat, a krónikus stresszt, a számítógépet, a neoncsöveket, az emulgeálószereket, a magas cukortartalmú kukoricaszirupot, a genetikailag módosított élelmiszereket, az internetet, a peszticideket, a gyógyszereket, a tartósítószereket, a feldolgozott élelmiszereket, a naptejet, a szintetikus kemikáliákat, a szintetikus zsírokat, a televíziót, a vízöblítéses vécét, a vakcinákat és így tovább. Igencsak hosszú a lista, amihez ősi genomunknak alkalmazkodnia kellene, és világos, hogy ez nem megy neki annyira jól. És noha nem mehetünk vissza az ősidőkbe, hogy ismét barlangokban éljünk (erre nem is kell törekednünk), de azt megtehetjük, hogy ismét olyan megközelítéseket alkalmazzunk a táplálkozásunkban és az életvitelünkben, ami jobban idomul a genetikai állományunkhoz és a jó öreg anyagcserénkhez, ami évmilliókig zavartalanul tehette a dolgát, de a modern élet teljesen összezavarta. Ebből a könyvből kiderül, miként vezetnek ezek a zavarok rákhoz, és hogy mit lehet tenni, hogy helyrehozzuk a károkat.

Először is: Mi az anyagcsere? Olyan fizikai és kémiai folyamatok összessége a szervezetben, melyek célja az élet fenntartásához szükséges energia előállítása. Hétköznapi nyelven annak módja, ahogyan a testünk feldolgozza a bevitt táplálékot, hogy energiát nyerjen belőle. Ez az oka annak, hogy a rákot elsősorban a táplálkozás szempontjából közelítjük meg. Az elmúlt 2,6 millió évben az étel, a víz, a levegő és a szex segítette fennmaradni az emberiséget, ezek tehát egyértelműen kulcsfontosságú dolgok. Ha az étel a szervezet gázolaja, akkor a sejtekben lapuló aprócska mitokondriumok azok a kis motorok, melyek energiává alakítják ezt a „gázolajat”, hogy a szervezet működhessen. Ezért az anyagcsere a mitokondriumok belsejében zajlik. Több mint száz éve tudjuk – még ha ez idő alatt jobbára igyekeztünk is erről nem tudomást venni –, hogy a rák alapvetően a mitokondriumok károsodására vezethető vissza. Ha nem megfelelő anyagot öntünk az autó motorjába, az tönkremegy. Ugyanez a helyzet az emberi fajjal. Ebben a könyvben el fogjuk magyarázni, hogy bár a modern kori étrendek és életmódok nagyja jelentős részben felelőssé tehető a rákhoz vezető mitokondriális károsodásokért, a sejtszintű nutríció, a terápiás étrend (alacsony glikémiás indexű, böjtölő és ketogén), illetve a toxinoktól mentes életmódi megközelítés javíthatja a károsodásokat.

Manapság minden korábbinál fontosabb megérteni, hogy a rák annak a megnyilvánulása, ahogyan a testünk és az elménk, illetve a környezetünk közötti interakció zajlik. A napjainkban előforduló rákok nagy többsége modern, az ember által „alkotott” betegség, amit megelőzhet és megtorpanásra késztethet a metabolikus megközelítés. Igazán egyszerűnek tűnik, nem? Az ember elcsodálkozik, hogy az elmúlt száz évben miért nem írták ezt elő senkinek orvosilag. Igazán érthetetlen, hogy egy ennyire nyilvánvaló kezelési mód ennyire ne legyen jelen az orvosi gyakorlatban. Ennek az egyik magyarázata a pénz: a táplálkozástudományi kutatásokban nincs pénz, az esetleges eredményeket pedig nem lehet levédetni. Még szerencse, hogy a rákellenes hatású izolált fitonutrienseket le lehet védetni (ami azt jelenti, hogy pénzt lehet belőlük csinálni), és számos olyan vizsgálati eredmény van, ami bizonyítja, hogy az élelmiszer-eredetű komponensek képesek a rák számos trükkjének a kicselezésére. (Ezek közül a „szuperételek” közül többről is lesz szó a könyvben.) Általánosságban azonban a nutríció mint hatékony rákellenes módszer – önmagában vagy a nyugati orvostudományi módszerek kiegészítőjeként – igen nagy mértékben ignorált és alábecsült. Volt eddig. De mielőtt részleteiben is végigmennénk a metabolikus megközelítésen, muszáj a kályhától elkezdeni a probléma megismerését.

Mi valójában a rák?

Noha az Amerikai Rák Társaság (American Cancer Society – ACS) szerint a rák száznál is több különböző betegség gyűjtőneve, bár a rákos sejtek anyagcseréje eltér az egészséges sejtekétől (Warburg-hatás), ami a rákos sejtek egyik jellemzője. Azonban a rák továbbra is egy komplex betegségcsoport, amelynek számos genetikai és környezeti oka lehet. Induljon ki bármilyen sejttípusból, minden rákra jellemző, hogy a rákos sejtek fermentációval állítanak elő energiát, ami eltér az egészséges sejtek energiatermelő folyamatától. Az energiatermelés ezen defektusa minden rák közös vonása, ez az oka annak, hogy az anyagcsere célbavétele bizonyos mértékig minden rák célbavétele is – egyben e könyv alapja.

Kicsit általánosabban a rákra az abnormális sejtek kontrollálatlan osztódása és a szervezetben való szétterjedése jellemző. A daganatot vagy tumort ilyen abnormális vagy mutáns sejtek alkotják, melyek mindegyike olyan gyorsan osztódik, mintha muszáj lenne. Egy rákos sejt olyan, mint egy három energiaitalt felhajtó kamasz egy metálkoncert küzdőterének közepén – teljesen kontroll nélkül viselkedik, és a közelében lévőket is erre igyekszik rávenni. Ahogy növekszik és terjeszkedik a sejttömeg, képes hatást gyakorolni a körülötte lévő egészséges szövetekre vagy szervekre, például a májra vagy a belekre.

Fontos tudni, hogy a leggyakoribb ráktípusok esetében a detektálható méretű sejttömeg megjelenése hónapokat, akár éveket vehet igénybe. A szervezetben folyamatosan keletkeznek potenciálisan rákos sejtek, de az immunrendszer általában képes ezeket a sejteket elpusztítani, mielőtt azok daganatot képeznének. A rák kialakulásához több tényező együttes hatása szükséges.8 Elég ijesztő gondolat, hogy legyünk bármilyen egészségesek is, mindannyiunkban ott vannak a rákos sejtek. A könyvben ismertetett tényezők hozzájárulhatnak a rák kialakulásához, de a rák kialakulása egy komplex folyamat, amelyben több tényező együttesen játszik szerepet. Ha pedig ezt nem követi a mitokondriális diszfunkciót megjavító speciális étrend, az immunrendszer felturbózása, a gyulladás csökkentése, a mikrobiom újratelepítése, a hormonális és a vércukoregyensúly helyreállítása, akkor az egészséges sejtek menthetetlenül elvesznek a rák kaotikus világában.

Bár a ráknak mostanra kétszáznál is több típusát azonosították, van tíz olyan jellemző, ami mindegyiknél megtalálható. Ezek lényegében olyan mechanizmusok hiányát jelentik, melyek minden sejtben kódolva vannak éppen azért, hogy megakadályozzák a sejt rákos elfajulását. Más szóval, az egészséges sejtek rendelkeznek tíz olyan biztonsági mechanizmussal, melyek révén képesek megakadályozni a rákos folyamat fellépését és fennmaradását. Ez az oka annak, hogy miért nem diagnosztizálnak mindannyiunkat súlyos rákbetegségekkel, dacára annak, hogy a mi szervezetünkben is jelen vannak rákos sejtek. 2000-ben Douglas Hanahan és Robert Weinberg a Cell című folyóiratban publikált egy fontos mérföldkőnek számító áttekintő cikket, amiben hatot azonosítottak a rákos sejtek közös jellemzői közül, majd 2011-ben négy további közös tulajdonsággal egészítették ki ezt a listát.9 És bár természetesen érték bírálatok a megállapításaikat, ezt a tíz vonást alapvetően elfogadta a nyugati orvostudomány mint a rák fő jellemzőit. Ebben a könyvben ezek közül többet is górcső alá veszünk az anyagcsere szempontjából. Van azonban egy dolog, amiben a mi megközelítésünk eltér a nyugati orvoslás gondolkodásától: az utóbbi genetikai mutációkat vagy konkrét mechanizmusokat igyekszik azonosítani a nem megfelelően működő rendszer mögött, hogy aztán ezekhez igazodó gyógyszereket fejleszthessen. Az alábbiakban bemutatott módszer célja, hogy a felsorolt, daganathoz vezető, hibás védekezőmechanizmusok ne alakulhassanak ki, vagy ha kialakultak, táplálkozás- és anyagcsere-alapú megközelítéssel helyreállítsuk azokat. Nem szabad elfelejteni, hogy ezek a biológiai biztonsági rendszerek elképesztően bonyolultak; a felsorolás csak a legeslegalapvetőbbekre szorítkozva ismerteti e mechanizmusokat. A fontos az, hogy be tudjuk mutatni, valóban mennyire összetett betegség a rák.

A rák tíz alapvető jellemzője

1. Folyamatos sejtosztódás: a rákos sejtek olyan fehérjéket termelnek, melyek hatására kontroll nélkül osztódnak.

2. Érzéketlenség a növekedést gátló szignálokra: a rákos sejtek nem törődnek azokkal a sejtszignálokkal, melyekkel a szervezet igyekszik megállítani a nemkívánatos sejtosztódást.

3. Az apoptózis kijátszása: ha egy sejtben javíthatatlan mutáció lép fel, a sejt „öngyilkosságot” követ el, de a rákos sejtek vígan élnek tovább az ilyen hibákkal is.

4. Végtelen osztódási potenciál: a normális sejtek bizonyos számú osztódást követően elpusztulnak. Nem úgy a rákos sejtek, melyek lényegében halhatatlanok.

5. Szüntelen érképződés (angiogenezis): a rákos sejtek képesek az őket oxigénnel és tápanyagokkal ellátó vérerek képződését előidézni és irányítani.

6. Képesség az áttétképzésre: a rákos sejtek képesek a szervezet olyan pontjaira vándorolni, ahol bőségesen áll rendelkezésre oxigén, tápanyagok és tér.

7. Az energiatermelő anyagcsere átprogramozása (Warburg-hatás): a rákos sejtek megváltoztatják az energiatermelő működésüket és fokozzák az anyagcseréjüket, hogy a fokozott intenzitású osztódást fenn tudják tartani.

8. Az immunrendszer kiiktatása: a rákos sejtek képesek gátolni az immunrendszer kulcsfontosságú sejtjei, például a természetes ölősejtek (natural killer cells – NK-sejtek) működését, és elrejtőzni a folyton pásztázó immunrendszer elől.

9. A tumorképződést serkentő gyulladás: a daganatok gyulladásos reakciót váltanak ki, ami fokozhatja a hozzáférésüket a vérellátáshoz és a növekedési faktorokhoz.

10. Genomiális instabilitás és mutáció: szinte minden rákos sejtre jellemző, hogy csökkent a DNS-javító képességük, ami lehetővé teszi a mutáns sejtek szaporodását.

A konvencionális orvosi szemlélet

Először is szögezzük le, hogy a rák működésmódjainak megismerése a modern tudomány haladásának csodálatos példája. Amikor azonban az ezen a megismerésen alapuló új gyógymódok fejlesztésének eredményességéről van szó (nem is beszélve az erre elköltött súlyos dollármilliókról), sajnálatos módon nem tudunk ekkora sikereket felmutatni. Sokkal inkább csak a konvencionális, gyógyszeralapú, célzott kezelések pusztító testi mellékhatásaival szembesülünk. Rengetegen tettük, tesszük ki magunkat jelentős érzelmi szenvedésnek, és vállalunk súlyos anyagi terheket anélkül, hogy sikerrel járnánk. Az elmúlt huszonöt évben a rák elleni háború során a célzott terápiák kifejlesztésére fókuszáltunk, és minél alaposabban igyekszünk feltérképezni a humán genomot, hogy megtaláljuk a rák kulcsát. De a mindenható gyógymód felfedezése csak várat magára, miközben tovább kell járnunk a kudarcos és erősen toxikus terápiák útját. A rákra költött összegek jelentős részét a genetikai kutatásokra fordítják, a megelőzésre csupán 5 százalék jut. 5 százalék! A nyugati orvoslás alapelve, hogy a betegséget kezeld, ne az okokat.{3} Ami pedig még rosszabb, hogy a megelőzési modellünk is gyógyszerekre (gondoljunk csak az aszpirinre), oltásokra, képalkotó vizsgálatokra (például a mammográfiai szűrés) alapszik, melyek maguk is kockázati tényezőt jelenthetnek a rák szempontjából. Szomorú, de a fals pozitív mammogramok és az emlőrák{4} túldiagnosztizálása a 40–59 év közötti nők körében évi 4 milliárd dollár kiadást jelent a Health Affairs című lapban 2015 áprilisában megjelent egyik cikk szerzői szerint.10

Valószínűleg senki számára nem okoz meglepetést, hogy a rákkutatás és a rákellenes gyógyszerek fejlesztése nagy üzletté vált. Csak 2014-ben 100 milliárd dollárt hozott a globális rákgyógyszerpiac.11 Egyes gyógyszerek, például a bevacizumab (Avastin) havonta 8000 dollárba kerülhetnek a betegeknek. Egy új rákgyógyszer átlagos költsége az évi 100 000 dollárt is meghaladja, a rák kezelése sok családot anyagi csődbe sodor. 2010-ben a páciensek mintegy 40 százaléka számolt be arról, hogy a betegségük felemésztette a megtakarításaikat, 30 százalékuk már a behajtókkal hadakozott, és 54 százalékuk nyilatkozott úgy, hogy a rettenetes anyagi terhek még jobban megnehezítették a betegséggel való megküzdést.12 Tehát amíg a rák a gazdaság számára jó üzletnek tűnhet, addig a beteg számára anyagilag és szó szerint is bizonyítottan végzetes lehet.

Vizsgáljuk meg például közelebbről a bevacizumabot, amit a tumorokat jellemző angiogenezis gátlására fejlesztettek ki. A bevacizumab a vaszkuláris endoteliális növekedési faktor (vascular endothelial growth factor – VEGF) nevű fehérje gátlásán keresztül fejti ki a hatását. A VEGF fehérjét a VEGF-gén kódolja, és a tumort tápláló új erek képződését segíti elő. A bevacizumab alkalmazását 2008 februárjában engedélyezte az Egyesült Államok Élelmiszer- és Gyógyszer-engedélyezési Hivatala (Food and Drug Administration – FDA) áttétet képző (metasztatikus) IV. fázisú emlőrák kezelésére a kormány által létrehozott „meggyorsított engedélyezési program” keretében. Ez a program lehetővé teszi, hogy egy gyógyszert még az előtt használhassanak, hogy a teljes engedélyezési folyamat befejeződne, így a súlyos vagy életet veszélyeztető betegségben szenvedő betegek még az előtt hozzájutnak az ígéretes új gyógyszerekhez, hogy a klinikai vizsgálatok befejeződtek volna.13 A bevacizumab randomizált fázis III vizsgálatai (E2100) során azt találták, hogy a szert egy másik gyógyszerrel, a paklitaxellel kombinálva szedő páciensek túlélése csupán hat hónappal nőtt meg azokhoz képest, akik csak a paklitaxelt kapták. Hat hónappal! És ezt óriási sikernek tekintik az onkológiában. Ráadásul a VEGF csupán egy az érképződés huszonhat ismert útja közül, egyszerűen csak ez az egyik legjobban tanulmányozott. Ez a példa jól mutatja, hogy találtunk egy gyógyszert, ami egyetlen fehérjére képes hatni, de figyelmen kívül hagyjuk a többi huszonöt lehetséges útvonalat – az ételek szimultán képesek hatni minderre.

Csakhogy 2011 februárjában a Journal of the American Medical Association című szakmai folyóiratban megjelent tizenhat megerősítő vizsgálat összesített eredménye, ami szerint az összesen 5608, bevacizumabbal kezelt beteg esetében 50 százalékkal nőtt a kezeléssel összefüggő nemkívánatos események miatti elhalálozás kockázata azokhoz képest, akik csak kemoterápiában részesültek. A fatális események (például vérzések, vérrögök, bélperforáció) kockázata pedig a háromszorosára nőtt, ha a bevacizumabot bizonyos kemoterápiás szerekkel, különösen platina- és taxánalapú szerekkel kombinálták.14 Ezután az FDA visszavonta a bevacizumab használati engedélyét az emlőrák kezelésében, de más ráktípusok terápiájában továbbra is használható. A fenti történet legszomorúbb része az, hogy több millió, a rákban már haldokló nőnek kizárólag a bevacizumabot tudták reményként felmutatni.

Tényleg csak ennyire lenne képes a konvencionális onkológia? A sebészeti beavatkozás, a kemoterápia és a sugárkezelés valójában csak a földfelszínről irtja ki a gyomokat, a gyökerek ott maradnak a földben, és végül egy még erősebb és ellenállóbb gyom fog kihajtani belőlük. Természetesen nem vitatjuk, hogy bizonyos esetekben ezeknek a kezelési módoknak is megvan a létjogosultságuk, de nemtörődömség az onkológusoktól, hogy ilyen szűk látókörű megközelítést alkalmaznak és nem az egész embert tartják szem előtt, amikor megalkotnak egy átfogó rákkezelési tervet. Fontos megjegyezni azonban, hogy bár kritikusak vagyunk a hagyományos kezelések jelenlegi modelljével, ennek a könyvnek nem célja a nyugati orvoslás kiiktatása, sokkal inkább az összes jelenleg létező modellt igyekszünk bevonni, miközben a gyógyulás alapjának az ételeket tesszük meg. A rák kezelésének nem kell „vagy ez, vagy az” módon működnie – az anyagcsere-alapú megközelítés önmagában is hatékony lehet, ugyanakkor javítja is a hagyományos kezelési módok eredményességét is.

Ebből a könyvből kiderül, hogy a szervezetben és a szervezettel sokkal több minden történik, ami végül rákot provokál, mint amiről jelenleg szó van, és hogy konkrétan a hűtőnkben és a kertünkben ott lapul a lehetőség arra, hogy kezeljük (és megelőzzük) a rákot. Ne feledjük azonban, hogy rengeteg a félretájékoztatás, a fals információ, ráadásul a hagyományos onkológiában egyáltalán nem jelennek meg a táplálkozási vonatkozások. A táplálkozás fontossága egyre inkább hangsúlyt kap a rákkezelésben, de a betegek táplálkozási tanácsadása még nem minden onkológiai központban megoldott. Az orvosi egyetemek kevesebb mint a negyede indít táplálkozással kapcsolatos kurzusokat, és ezek nagy része sem kötelező. Az ön orvosa jó eséllyel még az alapvető nutríciós ismeretekkel sem rendelkezik, hogy a sejtszintű táplálkozásról ne is beszéljünk. Ennélfogva egyszerűen nem fog tudni a témába vágó helyes tanácsot adni. És nem csak az onkológusokról van szó: rengeteg olyan naturopátiás (a természet gyógyító erejét szem előtt tartó és természetes módszereket alkalmazó) orvos van, aki nem elég naprakész a táplálkozási biokémia területén. Ebben a könyvben számos, különböző étrendekkel kapcsolatos, a természettudományos orvoslás világában elterjedt dogmát fogunk tudományosan megcáfolni. Jó hír viszont, hogy egyre több – bár még mindig nem elég sok – onkológus és más orvosi szakember ismeri fel a metabolikus táplálkozás fontosságát a betegeik egészsége számára.

Az Amerikai Rák Társaság (ACS) táplálkozási ajánlásait szakértők állítják össze, de a társaság szponzorai között megtalálhatóak élelmiszeripari cégek is. Fontos, hogy az olvasók több forrásból tájékozódjanak a táplálkozással kapcsolatban. A szakértői csoport által a terápiában részesülő rákbetegeknek ajánlott „gyors és könnyű” ételek között megtaláljuk a piskótát, a sütiket, a fánkokat, a jégkrémet és a mikróban elkészíthető gyorsételeket.15 (Ez nem vicc: csak látogassanak el a honlapjukra és megláthatják a saját szemükkel is.) Ezek az ajánlások fittyet hánynak számos fontos vizsgálat eredményeire (hogy ne is említsük Otto Warburg PhD, MD és Thomas Seyfried PhD fontos, de háttérbe szorított munkáit a rák metabolikus elméletéről, amiről részletesen is szót ejtünk a negyedik fejezetben, lásd A Warburg-hatás: a rákos sejtek cukorfelhasználása), melyek pedig bizonyítják, hogy a túlzott cukorbevitel hozzájárul a daganatok kialakulásához a daganatos sejtek megváltozott anyagcseréje révén. Még egy 2016-os, a Texasi Egyetem MD Anderson Rákközpont által készített, amúgy a fősodorba illeszkedő vizsgálat is azt a konklúziót vonta le, hogy a cukorban gazdag étrend „komoly kockázati tényező” bizonyos ráktípusok kialakulásában, különösen az emlőrák esetében. Muszáj megfordítanunk ezt az elutasító hozzáállást az étrend és az életmód irányában a rákprevenció és a rák kezelése terén, mert talán ez az egyetlen esélyünk.

A rák megelőzésében és kezelésében az anyagcserén alapuló és a sejtek szintjéig hatoló táplálkozás, valamint a toxinmentes megközelítés jelenti a választ. Ez a könyv egy kiáltvány az összefogásra – muszáj a tipikus amerikai étrend és a környezeti toxinoknak való kitettség okozta rákos esetekre (azaz a rákbetegségek 90–95 százalékára) fókuszálnunk. Egyszerűen nem tehetjük meg, hogy továbbra is csak a vállunkat vonogassuk, amikor mi vagy egy szerettünk szembesülünk a diagnózissal. Ha egy új vírus jelenne meg, ami minden negyedik amerikait megöl, biztos vagyok benne, hogy találnának ellene gyógymódot, mégpedig gyorsan. Míg a nyugati orvoslás folytatja útját a sehová nem vezető, poros zsákutcában a rák genetikai alapú és célzott kezelésével, addig számunkra elérkezett az idő, hogy a kezünkbe vegyük az egészségünket és az ezzel kapcsolatos döntéseket. Még egyszer elmondjuk: a rák eredete az anyagcserében, a környezetben és az érzelmekben gyökerezik. Nem csak egy tumor – a szervezeten belüli és kívüli kibillent, de visszaállítható egyensúly jele. Ideje az élethosszig tartó remisszió elérésének. Ideje némi valódi reménynek és a modern idők leghalálosabb betegsége legyőzésének. Hogy miként? A kulcs a metabolikus megközelítés.

Első fejezet

A metabolikus megközelítés mint a megoldás kulcsa

A betegségek nem a semmiből támadnak, hanem a Természet ellen nap nap után elkövetett apró bűnökből fakadnak. Amikor elegendő bűnt követtünk el, egyszer csak megjelenik a betegség.

HIPPOKRATÉSZ

A természet bennünk rejlő ereje a betegségek valódi gyógymódja.

HIPPOKRATÉSZ

A rák metabolikus megközelítése egy naturopátiás, azaz természetgyógyászati táplálkozási program, ami a hagyományos ételekben, a terápiás étrendekben és a toxinmentes életmódban rejlő gyógyító erőt aknázza ki a rák megelőzésére és ellenszereként. A programot harminc éve fejlesztjük a természetgyógyászat, a keleti medicina, az akupunktúra, a táplálkozás és az integratív onkológia talaján, ezek együttműködése keretében.

Dr. Nasha huszonöt éve tanulmányozza és alkalmazza ezt a konvencionálistól merőben eltérő – és igen hatékony – megközelítést a rák megelőzésére és legyőzésére. A módszere nagyon eltér a hagyományos onkológiában alkalmazottaktól, és az évek során sok életet mentett meg vele, köztük a sajátját is. Több mint húsz évvel ezelőtt IV. stádiumú petefészekrákkal diagnosztizálták, ennek hatására távolodott el a konvencionális orvoslástól, és kezdett közeledni a naturopátiás gyógyításhoz. A saját betegsége gyógyításánál integratív módszert alkalmazott, a teljes értékű táplálkozást környezeti adaptációval egészítette ki. Ennek az „alternatív medicinának” az alkalmazása az oka annak, hogy dr. Nasha nemcsak él és virul, de több benne az életerő, mint a diagnózisa előtt. Ez a személyes tapasztalat segítette annak a naturopátiás onkológiai gyakorlatnak a kialakításában, aminek segítségével több ezer páciens élhette át azt, amit ő: nem csupán legyőzték a rákot, de egészségesebbek, mint korábban.

A rákban szenvedő betegek akkor szokták felkeresni dr. Nashát, amikor a hagyományos gyógymódok nem segítenek rajtuk; egyesek számára ő jelenti az utolsó reményt. Dr. Nasha terápiájának köszönhetően a legtöbbük sokkal jobb klinikai mutatókkal (amit egyesek „csodának” vélnek) és életminőséggel bír rákbetegként, mint azok, akik mereven ragaszkodnak a konvencionális orvosi protokollhoz. Mivel nagy hangsúlyt helyez a tradicionális, teljes értékű, nutriensekben gazdag és terápiás étrendekre, dr. Nasha felkérte Jess Higgins Kelley táplálkozási terapeutát a páciensek átfogóbb kezelése és oktatása céljából. Tudtuk, hogy együtt jobb megoldást fogunk találni ez ellen a nagymértékben megelőzhető és legyengítő betegség ellen – és így is lett.

Hosszú évek klinikai gyakorlat és intenzív kutatását követően, a legkülönbözőbb területeken tevékenykedő hasonló gondolkodású kollégák tapasztalatait és a páciensek mindenre kiterjedő felmérésének eredményeit is felhasználva azonosítottuk azt a tíz „területét” az embernek, amit optimális állapotba kell hozni ahhoz, hogy a rák kezelése és megelőzése sikeres lehessen. A területek az emberi szervezet belső és külső biológiai ökoszisztémáira utalnak. A test egy komplett bioszféra, egymással kapcsolatban álló és kommunikáló rendszerek és hálózatok alkotta csodás kert. Minden emberi lényben belső rendszerek működnek – a szív pumpálja a vért, a tüdők belélegzik a levegőt –, melyek reagálnak a külső történésekre, köztük a stresszorokra és a szennyeződésekre is.

Egy ember biológiai területei komplexitásának megértése olyan, mint amikor a kertész megismeri a növényei számára ideális feltételeket. A sikeres kertész tudja, hogy a gazdag terméshez többre van szükség, mint egy marék földre meg néhány magra. Ismerni kell a talajban zajló biokémiai folyamatokat, a különböző magok ültetésének mikéntjét, hogy mennyi vízre és napfényre van szükségük. Tudással kell bírnia a rovarkártevőkről, a gyomokról, a talajt vagy a növényt megfertőző gombákról. Az általunk azonosított tíz terület hasonló a kertekben lévő rendszerekhez. Az egészséges ember biológiai területeinek szabályozása hasonló ahhoz, amikor egy viruló, egészséges kertet gondozunk. Amikor a szervezetet olyan ételekkel tápláljuk, amelyek révén hozzájut a megfelelő mennyiségű mikro- és makrotápanyagokhoz, vitaminokhoz és ásványi anyagokhoz, amikor sokféle mikrobával találkozhat, amikor elegendő mozgáshoz, alváshoz, friss vízhez, napfényhez, szeretethez és figyelemhez jut, akkor a test, hasonlóan a gondozott kerthez, virulni fog. Ennek azonban a fordítottja is igaz: ha rossz tápanyagokhoz jut, ha vegyszerekkel bombázzuk, ha nem jut elegendő napfényhez, ha túl sok stressznek tesszük ki, akkor elsorvad.

Tehát a lényeg annyi, hogy ha a rákot olyan sejtek okozzák, melyek a mérgező étrendre és a környezetre adott reakcióként futóbolondokként kezdenek viselkedni, akkor optimalizálnunk kell a szervezet gyógyító mechanizmusait, ahelyett hogy háborút indítunk ellenük. A sérült területet kell meggyógyítanunk, nem kizárólag a tumort kezelnünk. Építenünk kell a szervezetet, nem pedig támadni. A stratégiánk működik: a metabolikus megközelítésnek egyetlen mellékhatása van: az, hogy jobban érezzük magunkat. Sokkal jobban. Valójában egy bő évtized alatt dr. Nashának több száz olyan IV. stádiumú rákbetege volt, akik jóval túlélték a nekik jósolt időt, mert követték ezt a modellt. Látni fogjuk, hogy az egyes területek optimális állapotba hozásához a legősibb gyógyszert használjuk: az ételt. Ez egyszerűnek tűnik, de a modern orvostudomány világában a létező legradikálisabb és a legkevésbé sem „megalapozott” hozzáállás.

A tíz terület

A módszerünk magját a terápiás táplálkozás tudománya adja, ami pozitívan hat az anyagcserére, barátságtalan környezetet teremtve a rák számára, egyúttal kiküszöböli az azt elősegítő étrendi és életmódi faktorokat. Ami igazán lenyűgöző – és amit a leginkább figyelmen kívül szoktak hagyni –, hogy az étrend a rák mind a tíz fontos jellemzőjére képes hatni.1 A megfelelő táplálék a rák legfőbb ellensége, legyen szó az áttétképzés csökkentéséről, a rákos sejtek pusztulásának (apoptózis) elősegítéséről vagy a növekedési faktorok gátlásáról. 2015-ben a rákspecialista dr. Keith Block egy 180 főből álló nemzetközi kutatósereg segítségével megjelentetett egy cikket (Designing a Broad-Spectrum Integrative Approach for Cancer Prevention and Treatment – A rák megelőzésének és kezelésének széles spektrumú integratív megközelítése), amiben több tucat olyan, nem toxikus fitonutrienst sorolnak fel, melyek képesek hatni a rák tíz jellemzőjére, illetve a rák kialakulásában és terjedésében ismerten fontos szereppel bíró útvonalakra.2

Ez azt jelenti, hogy a megfelelő táplálkozás nem csupán jó ötlet, de az ebben a könyvben tárgyalt speciális fitonutriensek bizonyítottan gyógyhatásúak a rákkal szemben. És bár számos rákdiéta létezik, ezek közül jó párról – például a vegetáriánus, a vegán, a lúgosító vagy a Budwig-étrend, hogy csak néhányat említsünk – lerántjuk a leplet. Az ezek mögött rejlő szándék minden bizonnyal dicséretes, de mindegyik alapjaiban elhibázott, és el is fogjuk mondani, hogy miért. Míg egyes ételek erőteljes rákellenes hatásúak lehetnek, mások kifejezetten segítik a rák dolgát. Ebből a könyvből ön megtanulhat különbséget tenni a kettő között. Ha magáévá teszi a tíz terület elemeit, melyeket az ebben a könyvben ajánlott sejtszintű nutríciós és toxinmentes életmódi megközelítés keretein belül fejlesztettünk ki, úgy nagyságrendekkel megnő az esélye a rák megelőzésére vagy túlélésére.3 Ez a tíz elem azokat a testi és lelki emberi elemeket foglalja magába, melyeknek egyensúlyi és optimális helyzetben kell lenniük a rákos folyamat megállításához vagy elkerüléséhez.

A könyv olvasása során világossá fog válni, hogy a tíz terület elemeit miért külön-külön, egymás után tárgyaljuk, ahogy az egészség és a betegség dinamikus folyamatának szálai egymásba fonódnak. Ez a tíz terület egy komplett ökoszisztémát alkotva adja ki az adott egyént, és mindegyikük keresztül-kasul hat a többire. A rendszerek összekapcsolódnak, és amiként a nyugodt tóba hajított kő az egész vízfelszínen elterjedő vízgyűrűket vet maga körül, úgy az egyik terület megzavarása negatív hatást gyakorol a többire is. Például a magas stressz-szint felboríthatja a hormonális és a vércukorszintet, majd a magas vércukorszint gyengíti az immunrendszer működését. A lényeg, hogy a rák képes meglovagolni a bármely területen bekövetkező egyensúlyvesztést. A mi terápiás modellünk ezért nem a tumort, hanem a teljes személyt célozza. A daganat csak egy mellékhatása annak, amikor a területek egyensúlya felborul, amikor túl sok nagy kő hull egy csendes állóvízbe. Mint korábban már említettük, a rák nem csak úgy felbukkan, egyik pillanatról a másikra, nem csak úgy „megtörténik” valakivel, nem a balszerencse hozadéka. Ahogyan a gyomok a kertben azt jelzik a kertésznek, hogy ásványianyag-eredetű vagy egyéb deficitek vannak a talajban, úgy a rák is egy üzenet számunkra, hogy valami odabent – érzelmi, spirituális vagy fizikai téren – nincs harmonikus állapotban.

Az egyes területeket ismertető fejezeteken belül bemutatjuk, hogy a modern életmód és az amerikai táplálékpiramis, a túlzásba vitt cukorfogyasztás, a GMO-növények, a nagyüzemi mezőgazdasági gyakorlatok, a feldolgozott szója, gabona, a glutén, a peszticidek, az antibiotikumok, az alacsony zsírtartalmú étrend, a vegán étrend, a feldolgozott élelmiszerek, a tápanyaghiány, az ülő életmód, a stressz és más tényezők feltételezhetően hozzájárulnak az egyensúlyi helyzet felborulásához és az egészség romlásához. Rengeteg inzultus éri a szervezetünket nap mint nap, mi pedig szeretnénk megmutatni, miként lehet ezeket elkerülni vagy legalábbis minimalizálni. Hiába táplálkozik valaki „tökéletesen”, ha nem képes a környezetét is megtisztítani, nem kerül sokkal közelebb ahhoz, hogy a belső területein megváltoztassa a dolgokat. Még a legintelligensebb, legolvasottabb ember sem gondol bele, milyen toxikus hatásoknak van mindennap kitéve az étel, a levegő, a víz, a tárgyak, a stresszorok, a kapcsolatok és a szokások miatt, melyek mind hatással vannak rá. A célunk, hogy rávilágítsunk minderre, ugyanakkor el kell ismernünk, hogy időnként kicsit talán sok lesz, amit önre zúdítunk. De mindannyiunkért tesszük. A tudás hatalom, és önnek nagyobb a hatalma és a kontrollja a betegség felett, mint hinné: 95 százalékban az étrenden és azokon az életmódi tényezőkön múlik a dolog, amiket bemutatunk ebben a könyvben!

A tíz terület

1. Genetikai, epigenetikai és nutrigenomikai változtatások

2. Vércukoregyensúly

3. A toxikus terhelés kezelése

4. A mikrobiom újratelepítése és egyensúlyba hozása

5. Az immunrendszer felpörgetése

6. A gyulladásos és az oxidatív stressz kezelése

7. A keringés javítása, ugyanakkor az angiogenezis és az áttétképzés gátlása

8. A hormonális egyensúly helyreállítása

9. A stressz-szint és a bioritmusok újrakalibrálása

10. A mentális és az érzelmi jóllét erősítése

Fókuszváltás

A bolygó minden élőlénye igényel táplálékot az életben maradáshoz és a szaporodáshoz. A táplálék az üzemanyag, ami működteti a szervezetünket. A szervezetünknek szükséges összes energia, genetikai instrukció, szerkezeti és szabályozó anyag mind a tápanyagokból származik. Röviden tehát, a táplálék és az abból származó tápanyagok (nutriensek) az élet fenntartásához kellenek. Amikor a tápanyagszintünk deficites, különféle tüneteink – például fejfájás, fáradtság, súlycsökkenés, mindenféle fájdalmak – lehetnek, melyeket számos betegség követhet. Az elégtelen mennyiségű D-vitamin angolkórhoz vezet, a C-vitamin-hiány skorbuthoz, a terhesség alatti elégtelen folsavmennyiség miatt nyitott gerinccel jöhet világra a baba. Táplálék nélkül 40–180 napig tudunk életben maradni (ez függ az illető kiindulási testtömegétől; erősen elhízott embereknek sikerült már több mint öt hónapig kibírni élelem nélkül, egészségesen!). A megfelelő táplálékkal gyógyulni is tudunk. Ideje elismerni a nutriensek érdemeit, mert bizonyos táplálékok és étrendi szokások tartanak minket életben 2,6 millió éve. Míg a nyugati orvoslás igyekszik kivonni, izolálni az ételek aktív hatóanyagait, hogy mesterségesen előállíthassák és levédethessék azokat, mi teljes ételeket és étrendi gyakorlatokat kínálunk, mint a böjtölés, ami évezredek óta segít minket a fennmaradásban. Igen, így van: a nem evés hatásos gyógyszer. Minden étel egynél több aktív anyagot tartalmaz, mi pedig erősen hiszünk a szinergia terápiás erejében.

Amikor a cukrot, a finomított gabonákat, az üdítőt, a tartósítószereket, az adalékanyagokat, a transzzsírokat, a szintetikus olajokat, a növényvédő és gyomirtó szereket, a genetikailag módosított kukoricát és szóját lecseréljük organikus, vad és fermentált zöldségekre, csontvelőre, organikus húsra, egészséges zsírokra, gyógynövényekre és megfelelő hidratálásra, jótékony változás állhat be a szervezetünkben. Az elmúlt évek során több száz alkalommal láttuk már ezt az általunk rákbetegeknek szervezett többnapos elvonulásokon, és vizsgálatok is alátámasztották mindezt. Az epigenetikai markerek megváltoznak, a vércukorszint csökken, az immunrendszer megerősödik, a hormonális egyensúly helyreáll, javul az emésztés, kiürülnek a mérgek, a depresszió köde eloszlik. Amikor a stressz, a hormonműködést és az alvást zavaró tényezők, a környezeti és érzelmi toxinok eltűnnek, és felváltja őket a béke, a célok, a nutriensek, a toxinmentes termékek, a pihenés, a testmozgás, az egészséges kapcsolatok, akkor a test elképesztően rezilienssé (rugalmasan ellenállóvá) válik. Mindezek elegendő erővel bírnak ahhoz, hogy hassanak a DNS-re, ez pedig hatékony gyógyszer. A rák ezt nem szereti.

Mind sokszor hallottuk már, hogy az vagy, amit megeszel. De mi természetesen továbbmegyünk ennél: nemcsak azok vagyunk, amit mi megeszünk, hanem azok is, amiket az ételünk megeszik. Amikor valóban tápláló ételekről beszélünk, a talaj minősége, amiből az az étel eredendően származik, ugyancsak kulcsfontosságú. Ha az állatokat toxikus takarmányon tartják, a húsuk is toxikus lesz. Az antibiotikummal, hormonokkal, genetikailag módosított gabonával és hüvelyesekkel tömött állatok katasztrófa sújtotta területekké válnak – nem is beszélve az antibiotikumrezisztencia terjedéséről. A mi szemléletünk az alapokig lemegy az ételek minősége és a személyreszabottság tekintetében. Nem lehet és nem is kell egy mindenkinek minden helyzetben alkalmas étrendet alkotni. A táplálkozásunknak változnia kell például az évszakkal, és nagyrészt a genetikai adottságainkon kell alapulnia. Az egyes fejezetek során számos nutrigenetikai tényezőt – hogy a génjeink hogyan hatnak az ételeinkre és vica versa – végig fogunk venni.

Ahogyan az a könyv címéből is kiderül, a rák metabolikus elméletéről lesz itt szó, arról a bizonyított tényről, hogy a rákos sejtek cukorral működnek, és hogy a rák végső oka a megváltozott mitokondriális anyagcsere. Egy 2016 decemberében megjelent, kétszáznál is több, 1934 és 2016 között született vizsgálatot górcső alá vevő metaanalízis eredményei szerint a legfontosabb különbség az egészséges és a rákos sejt között a sejtlégzés módjában van, azaz abban, hogy miként állítják elő az energiát.4 A rákos sejtek a fermentáció primitív folyamatát használják, aminek során a szénhidrátokból származó glükózból nem túl hatékony módon nyernek energiát, hogy fenntarthassák a gyors növekedésüket (ezt a folyamatot részletesebben a negyedik fejezetben tárgyaljuk). A legfontosabb megállapításuk azonban az volt, hogy a rákos sejtek nem képesek fermentálni a zsírsavakat (étkezési zsírokat), ami miatt a ketogén étrendet napjainkig az egyik leghatásosabb rákellenes étrendként azonosítják. És köszönhetően azoknak az orvosoknak és kutatóknak, mint Otto Warburg, Thomas Seyfried, Dominic D’Agostino és Valter D. Longo, illetve számos további, sőt egyre több szakembernek, akik az elmúlt több mint száz év során a témát kutatták, mostanra teljesen egyértelművé vált, hogy az alacsony glikémiás indexű ketogén étrendek és az időszakos böjtölés elengedhetetlen, szerves része egy hatékony rákellenes étrendnek. Mindezt részleteiben is tárgyaljuk majd az egyes területek szinte az összes elemeinek vonatkozásában.

Tudjuk, hogy sokak számára vonzó mindaz, amiről beszélünk, míg másoknak nem az. A mi módszerünk célja potenssé és cselekvőképessé tenni az embereket. Sajnálatos módon sok rákbeteg több időt tölt egy új autó nézegetésével, mint a bevásárlólistájával. Aki az étrend révén szeretné megelőzni vagy kordában tartani a rákot, annak ez elköteleződést jelent, ami nem mindig könnyű. Ugyanakkor a konvencionális orvoslás passzivitást enged a betegeknek: az orvos végzi el a műtétet vagy vezényli le a kemoterápiát, míg a beteg csak a vizsgálatok eredményeire vár. Ebben a modellben a gyógyulás és végső soron a bizalom az orvos kezében van. Mi azonban úgy hisszük, és újra meg újra látjuk is a praxisunkban, hogy a valódi gyógyulás akkor következik be, amikor a páciens aktív résztvevője a saját gyógyulási folyamatának. A mi módszerünk azoknak való, akik motiváltak arra, hogy felelősséget vállaljanak az egészségükért, és ezért hajlandóak életmódi változtatásokra. Ez az egész önmagunk megismeréséről szól, és talán olyan változásokról, melyekről talán nem is hinnénk, hogy képesek vagyunk rájuk. Arról szól, hogy tegyük félre azt az elképzelést, hogy áldozatai vagyunk a ráknak, és nincs befolyásunk a folyamat felett. Nagyon is van.

Jegyzetek

Bevezetés – A rákkrízis

1 Akulapalli Sudhakar: History of Cancer, Ancient and Modern Treatment Methods. Journal of Cancer Science and Therapy 1, no. 2 (2009. december 1.): 1–4. doi:10.4172/​1948-5956.100000e2.

2 N. Howlader et al. (eds.): SEER Cancer Statistics Review, 1975–2011. National Cancer Institute, Bethesda, MD, http://​seer.cancer.​gov/​csr/​1975_​2011. 2013-as SEER-adatok alapján.

3 M. C. King – J. H. Marks – J. B. Mandell: Breast and Ovarian Cancer Risks Due to Inherited Mutations in BRCA1 and BRCA2. Science 302, no. 5645 (2003. október 24.): 643–646., doi:10.1126/​science.1088759.

4 J. J. Mangano: A Rise in the Incidence of Childhood Cancer in the United States. International Journal of Health Services 29, no. 2 (1999): 393–408., https://​www.​ncbi.nlm.nih.​gov/​pubmed/​10379458.

5 Melissa Jenco: AAP Responds to Study Showing Link between Cell Phone Radiation, Tumors in Rats. AAP News, 2016. május 27., http://​www.​aappublications.​org/​news/​2016/​05/​27/​Cancer052716.

6 Dave Levitan: Adolescent/​Young Adult Cancer Survivors Have Significantly Increased CVD Risk. Cancer Network, 2016. március 10., http://​www.​cancernetwork.​com/​cancer-complications/​adolescent-young-adult-cancer-survivors-have-significantly-increased-cvd-risk. (Utolsó letöltés: 2016. november 12.)

7 Preetha Anand – Ajaikumar B. Kunnumakara – Chitra Sundaram – Kuzhuvelil B. Harikumar – Sheeja T. Tharakan – Oiki S. Lai – Bokyung Sung – Bharat B. Aggarwal: Cancer Is a Preventable Disease That Requires Major Lifestyle Changes. Pharmaceutical Research 25, no. 9 (2008. szeptember): 2097–2116., doi:10.1007/​s11095-008-9661-9.

8 Neil McKinney: Naturopathic Oncology: An Encyclopedic Guide for Patients and Physicians. Victoria, Canada: Liaison Press, 2016.

9 Douglas Hanahan – Robert A. Weinberg: Hallmarks of Cancer: The Next Generation. Cell 144, no. 5 (2011. március 4.): 646–674., doi:10.1016/​j.cell.2011.02.013.

10 Mei-Sing Ong – Kenneth D. Mandl: New Guidelines for Breast Cancer Screening. Health Affairs 35, no. 1 (2016. január): 180., doi:10.1377/​hlthaff.2015.1513.

11 Developments in Cancer Treatments, Market Dynamics, Patient Access and Value: Global Oncology Trend Report 2015. QuintilesIMS Institute, http://​www.​imshealth.​com/​en/​thought-leadership/​quintilesims-institute/​reports/​global-oncology-trend-2015. (Utolsó letöltés: 2016. november 12.)

12 K. Robin Yabroff – Emily C. Dowling – Gery P. Guy – Matthew P. Banegas – Amy Davidoff – Xuesong Han – Katherine S. Virgo et al.: Financial Hardship Associated with Cancer in the United States: Findings from a Population-Based Sample of Adult Cancer Survivors. Journal of Clinical Oncology 34, no. 3 (2016. január 20.): 259–267., doi:10.1200/​JCO.2015.62.0468.

13 FDA News Release: FDA Commissioner Announces Avastin Decision. US Food and Drug Administration, 2011. november 18. (Utolsó frissítés: 2014. március), https://​www.​prnews​wire.​com/​news-releases/​fda-commissioner-announces-avastin-decision-1341​17918.html

14 Vishal Ranpura – Sanjaykumar Hapani – Shenhong Wu: Treatment-Related Mortality with Bevacizumab in Cancer Patients. JAMA 305, no. 5 (2011. február 3.): 487–494., doi:10.1001/​jama.2011.51.

15 Nutrition for the Person with Cancer during Treatment. American Cancer Society. Letöltés: 2016. november 20., https://​www.​medschool.lsuhsc.edu/​lungcancer/​docs/​Nutrition%20​for%20​the%20​Person%20​With%20​Cacner%20​During%20​Tx_​A%20​Guide%20​for%20​Patients%20​adn%20​Families_​American%20​Cancer%20​Society%20​booklet.pdf.

Első fejezet – A metabolikus megközelítés mint a megoldás kulcsa

1 Bharat B. Aggarwal – Shishir Shishodia: Molecular Targets of Dietary Agents for Prevention and Therapy of Cancer. Biochemical Pharmacology 71, no. 10 (2006. május 14.): 1397–1421., doi:10.1016/​j.bcp.2006.02.009.

2 Keith I. Block – Charlotte Gyllenhaal – Leroy Lowe – Amedeo Amedei – A. R. M. Ruhul Amin – Amr Amin – Katia Aquilano et al.: Designing a Broad-Spectrum Integrative Approach for Cancer Prevention and Treatment. Seminars in Cancer Biology 35, supplement (2015. december): S276–S304., doi:10.1016/​j.semcancer.2015.09.007.

3 Song Wu – Scott Powers – Wei Zhu – Yusuf A. Hannun: Substantial Contribution of Extrinsic Risk Factors to Cancer Development. Nature 529, no. 7584 (2016. január 7.): 43–47., doi:10.1038/​nature16166.

4 Soroush Niknamian – Vahid Hosseini Djenab – Sora Niknamian – Mina Nazari Kamal: The Prime Cause, Prevention and Treatment of Cancer. International Science and Investigation Journal 5, no. 5 (2016. december): 102–124., http://​isijournal.info/​journals /​index.php/​ISIJ/​article/​view/​246. (Utolsó letöltés: 2016. november 12.)

{1} A rák gyors és teljes visszahúzódása. A „rák” kifejezést a könyvben köznyelvi értelemben a rosszindulatú daganatos betegségekre használjuk. (A lekt.)

{2} Sejtkárosító reaktív oxigéngyökök (szabad gyökök) túlzott képződése. (A lekt.)

{3} Magyarországon a rákellenes küzdelemre fordított összegek eloszlása eltérhet az amerikai helyzettől. A Nemzeti Rákellenes Program keretében a megelőzésre és a szűrésre is jelentős forrásokat fordítanak. (A lekt.)

{4} Magyarországon az emlőrák szűrési programja eltér az amerikai gyakorlattól, így a fals pozitív eredmények és a túldiagnosztizálás okozta költségek is eltérőek lehetnek. (A lekt.)